Vart ska vi?
Det var sista gången ni fick mig att dricka, monsieur Christian.
-Om ni tog med mig hit för att... -Var inte så negativ.
Jag är inte dum.
-Jag måste prata med dig. -Det kunde ni gjort under middan.
Jag ska till Italien nästa vecka för att bedöma en konstutställning.
-Jag tänkte ta dig med. -Vad gör ni? Och er fru?
-Hon får inget veta. -Om vi är borta samtidigt...
Hon märker inget. Hon är helt nerdrogad, tål ingenting.
Allt irriterar henne. Ljud, ljus, jag. Livet med henne är ett helvete.
-Hon borde skaffat barn. -Till det behövs en far.
-Jag vill ha dig! -Ni är dubbelt så gammal som jag!
Kärleken är blind. Ta Abélard och Héloīse. Han föddes 1079, hon 1101.
En historisk romans som började som vi två.
-Hur slutade den? -Bra!
-Det är nån där! -Du inbillade dig bara.
Låt bli!
Vi får inte göra så här!
Var inte rädd. Specialgummi. Du kommer inte att känna nåt.
-Nu räcker det! -Coralie, jag har väntat i två år.
Ni är tokig!
-Hörde ni? -Det var säkert en råtta.
Bäverråttor, eller en bäver.
-Lyssna! Nån föll i vattnet! -Då skulle han ropat.
Flytta på er!
Titta! Nån håller på att drunkna!
-Var? -Där!
-Jag ringer efter ambulans. -Han dör innan de hinner hit!
-Vad ska jag göra? -Hoppa i!
-Min klocka... -Skynda er!
Vi ska rädda er!
-Det är iskallt! -Då smälter ni inte.
Jag kommer!
Skynda er!
Jag har honom!
Kom här!
En liten bit till!
Ta min hand!
En rejäl bit...
Herrn! Hur är det med er?
Hur är det med er?
-Jag hämtar hjälp. -Jag ger honom konstgjord andning.
-Hans andedräkt stinker. -Har ni en näsduk?
Jag lärde mig det på Röda korset. De brukar kräkas.
-Hur är det med er? -Han kvicknar till.
Blunda inte! Blunda inte!
-Geronimo! -Heter ni det?
-Geronimo dödade Clinton! -Vad?
-Geronimo dödade Clinton! -Han yrar.
Lugn, vi ska köra er hem.
-Var bor ni? -Ingenstans.
-Har ni familj? Vänner? -Nej.
-Vad heter ni? -Boudu.
-Det är så de kallar mig. -Vilka?
Det angår dig inte!
Använd näsduk!
-Jag kör er till sjukhuset. -Jag är inte försäkrad.
Jag ringer socialen. De skaffar en plats på ett härbärge.
Där är bara drägg som pissar på sig! Sov där en natt, så får du se.
-Kan han inte sova hos er en natt? -Min fru mår inte bra.
Monsieur Christian är konsthandlare. Jag är hans assistent.
-Får jag bomma en cigg? -Jag röker inte.
Jag har svaga.
-Röker du? -Det är Juliens.
-Måste ni hålla på så? -Mina lungor är kassa.
Ni kunde sluta röka.
-Veva upp rutan. Jag fryser. -Ni doftar inte av rosor, direkt.
Sätt på värmen, då.
-Var brukar ni sova? -I papplådor.
Veva upp rutan!
-Jag skaffar ett hotellrum åt er. -Jag stinker för mycket.
Jag stinker! Inget hotell tar emot mig.
-Ni har ett gästrum. -Min fru bor där.
Mitt rum, då. - Det är bara en jungfrukammare.
-Var ska du sova, då? -I galleriet.
-Hon dör inte av en natt där. -Det avgör inte ni!
Får jag lov att fundera lite?
-Det är grejer från scouterna. -Du kunde lika gärna rest ditt tält.
Jag har campat i 30 år, sen jag var 12.
-Jag gick i lära hos en slaktare. -Ni kan berätta en annan gång.
-Han gav mig hästblod till frukost. -Fascinerande, men nu ska ni sova.
Kan jag få tvätta av mig?
Om jag badar imorgon, vill jag ha rena kläder efteråt.
-Jag stoppar dem i maskinen. -Går ni till tvättomaten i kalsonger?
Jag har faktiskt tvättmaskin. Inte här - uppe i lägenheten.
Jag bäddar åt er i skrubben.
-Var är toan? -Där uppe.
-Det finns en här nere. -Det är stopp i den.
-Var är trappan? -Pinka i vasken.
Jag behöver mer än det. När magen är i olag är det rena kriget.
Gå och lägg dig!
-God natt, monsieur Boudu. -God natt, stumpan.
-Du borde fixa toan här nere. -Och ni borde inte ha hoppat i vattnet!
Det var på grund av Clinton. Min hund. De mördade honom förra veckan.
-Han kunde ta död på ett vildsvin. -Tyst med er, ni väcker min fru.
Skynda på! Det är bråttom!
-Toaletten är där. -Vad fint här är.
Stäng dörren!
-Jag öppnade kylen, jag var törstig. -Gå ner nu!
Christian?
-Varför spolade ni? -Det luktade illa.
Jag är hungrig. En omelett kanske? Den ska vara krämig.
-Christian, är det du ? -Frugan?
Hon vill inte se er här.
-Jag känner henne. -Men du föredrar lilla stumpan.
-Gå ner, annars ringer jag polisen. -Nämn aldrig polisen igen.
Okej, men gå ner nu.
Christian? Det snurrar.
Det bara snurrar.
Jag är så trött på det här. Vad är klockan?
-Gå och lägg dig om det snurrar. -Jag har blivit döv på vänster öra.
Använd det högra. Gå och lägg dig.
-Vad håller du på med? -Jag öppnade kylen.
Jag var sugen. Middagarna hos Hubert är inte...
-Huvert? -Hubert. Jag åt middag hos honom.
Jag sa det minst tio gånger! Lägg dig nu.
Här stinker. Som av ett kadaver.
Gå och lägg dig. Jag tänder ett doftljus.
-Såg du hans nya målningar? -De var suveräna.
Var är käket?
-Är det nån där nere? -Det var utanför.
Vad sysslar du med?
-Jag är faktiskt inte galen! -Det är nån där.
En man som jag räddade från att drunkna. l kanalen.
Vad gjorde du där? Vad gör han här?
-Han är hemlös. -Det finns härbärgen.
När jag sa det, var han nära att sticka ner mig. Han är nog lite störd.
-Och du tog hem honom? -Jag tog ifrån honom kniven.
Kommer maten?
-Ring polisen. -Hämta dina sömntabletter.
Jag blandar dem i omeletten. När han somnat ringer jag polisen.
Inga ägg. Coralie kanske har.
Vänta på mig!
-Jag är rädd! -Jag är strax tillbaka.
Idiot!
Jag är till besvär.
-Stå still! -Jag ska inte äta upp dig.
Ni skrämde mig.
-Jag är lite... -Jag ser det.
Jag håller på att hämta mig från en depression som var ganska...
Det blev komplikationer. Yrsel på grund av en nervinflammation.
Det är inte så allvarligt, men man blir ändå handikappad.
-Var är herrn i huset? -Hämtar ägg till er omelett.
-Hos sin assistent. -Just det.
-Känner ni Coralie? -Knappast. Jag kom just.
-Jag fick intrycket att ni kände henne. -Du dillar.
"Jaså?"
-Jag har fem kvar. -Nu har du ställt till det för mig.
-Utan er hade han dränkt sig. -En stor förlust för mänskligheten.
-Jag skämtade. -Gud kommer att belöna er.
Jag gjorde det för din skull. Akta äggen!
Tänka sig! Här sitter jag och kalasar.
-Drick inte för mycket. -Det hade jag inte kunnat drömma om!
-Drömmer ni ofta? -Det är min huvudsyssla. Och du?
Min fru är sjukskriven och behöver lugn och ro.
Hämta en pava till. Jag är törstig!
-En pava till. Är det svårt att fatta? -Ni kunde säga det lite vänligare.
-Vad väntar du på? -Jag är på väg!
-Här är rätt dystert. -Jag avskyr färger.
-Vad har de gjort dig? -Det kan man plåga sig.
Inte sant?
-Kan jag ta det sista? -Varsågod.
-En liten smakbit? -Jag har ätit.
Mat piggar upp.
Bor ni ensam?
Bättre att vara ensam än att ha ett dåligt förhållande.
Är ditt förhållande dåligt?
Att födas föräldralös och dö ensam... Det är det allra bästa.
-Det kan diskuteras. -Bara man har en klarinett.
-Det brukade amiralen säga. -Träffar ni honom fortfarande?
Jag hörde honom sjunga nyligen.
-Hur var han? -Helt okej.
Kom in, Jean Moulin!
-Det kliar i ögonen. -Det är John Blund som går förbi.
-Var är han? -Han har gått!
lsberg föröver! Hämta amiralen!
SOS!
Christian!
-Vad hände? -Han slet loss lampan!
Det kanske bara är strömbrytaren.
Han är död!
Hjärtat slår. Han andas.
Det är här! En trappa upp. Det är öppet.
-Han borde köras till akuten. -Där är överfullt.
Bussolycka på motorvägen. Rena blodbadet.
-Jag vill inte att han dör här. -Nej då, han är stark.
Hur är det?
-Ni svimmade av. -Herrarna kör er hem.
-Var bor han? -I galaxen en trappa ner.
Vad är det du säger?
Han väger ett ton!
Ni skrämde oss!
Centralen till 57:an. Vad händer?
-Vi är klara och åker tillbaka. -Nej, ni behövs på motorvägen.
-Det blir inte lika kul. -Tack för att ni kom så fort.
Lycka till!
-Han sover. -De var nära att ta honom med.
Och dumpat honom på gatan? Han kanske har varit en fin människa.
Ta dig i arslet...
För längesen. Kom nu.
-God morgon, monsieur Perez. -I dag blir det varmt.
Låt dörren stå öppen så vi får in lite luft.
Upp och hoppa, monsieur Boudu!
Klockan är nio. Monsieur Perez ska arbeta.
-Vem är han? -En bekant till monsieur Christian.
Jag har fått baksmälla av målarfärgen.
-Det är inte sant! -Jag trodde det var pottan.
Skaffa er glasögon! Skit också!
Har du köpt croissanter?
-Jag kom ihåg din grapefrukt också. -Tack, hjärtat.
-Har du dåligt samvete för nåt? -Inte alls.
-Du verkar må bättre än igår. -Jag har inte sovit så gott på åratal.
Och som jag drömde!
Jag har gått upp och ner som en jojo. Jag blir nervös av att ha honom här.
Det stinker i galleriet. Han måste vara rutten från topp till tå.
Men robust är han. Det han fick i sig hade kunnat ta kål på honom.
-Ta dina piller. -Du såg vad de gjorde med Boudu.
Ring Bob innan du slutar med dem.
Han är din läkare. Du kommer bara att få yrsel.
-Är det nån där? -Vad är det, monsieur Perez?
Arkitekten där nere...
-Vilken arkitekt? -Den store. Han mår inte bra.
Han säger att han har kramp.
-Vad är det nu? -Jag är liksom styv.
-Var? -Inte där du tror!
-Styvhet förflyttar sig med åldern. -Han spydde på mina penslar.
-Var gör det ont? -Bakom magen.
-I njurarna? -Det går från ballarna upp i kistan.
-Har ni haft blindtarmsinflammation? -Det vet jag inte.
Då så. Vi ringer Zuca.
-Vad heter han? -Boudu.
-Är han en släkting? -Vad är det för fel på honom?
Ett problem med urinvägarna. Jag skriver ut smärtstillande.
Ett urinprov ger närmare besked. Det ska göras så fort som möjligt.
-När får vi resultatet? -Ikväll.
-Vad blir det? -40 euro.
-Borde han inte läggas in på sjukhus? -Inte just nu.
Utmärkt.
-Han borde ta ett bad. -Det ska jag genast ordna.
-Så bråttom är det inte, Yseult! -Tack.
-Er fru verkar må utmärkt. -Hon har fortfarande yrsel.
-Hon skulle uppsöka en specialist. -Hon var hos flera. De hittade inget.
-Går hon i terapi? -Hela dagarna.
Han badar inte i vårt badrum!
-Du hörde vad läkaren sa. -Jag skiter i läkaren.
Han är en fullständig främling.
-Han är arkitekt. -Och jag är Gauguin. Han ska ut.
Naken?
-Hans kläder är i tvättmaskinen. -Jag tar hand om det.
Monsieur Boudu, enligt läkaren är ni frisk som en nötkärna.
Coralie köper nya kläder åt er, sen kan ni gå.
Utan nåt i magen? Jag tar gärna varm choklad.
Coralie, gå till apoteket och hämta ut det här till herrn.
Är jag sjuk? Lögnhalsen sa att jag var frisk!
-Allt blir bra om ni tar medicinen. -Vad sa läkaren?
Att det är njursten. En liten sten i urinröret.
-Medicinen kommer att hjälpa. -Det är sant.
-Kan jag få pengar? -Skynda dig.
Jag tappar upp ett bad åt er. Det kan ni behöva.
-Kan du hjälpa till? -Det gör ont!
Om läkaren beställde urinprov är det nåt som är fel.
Det är fel i huvudet på honom. Aggressiv är han också.
-Du ljuger för honom. -Han är inte sjukare än jag.
-Han försökte ta livet av sig. -Han kan få återfall och hänga sig här.
Han verkar inte vilja dö längre.
-Det är stopp i badkaret. -Ni verkar må bättre.
-Jag hittar inte chokladdrycken. -Det måste vara flyttnissen.
När man inte hittar nåt, säger man att flyttnissen har flyttat på det.
Man lär sig mycket i ert sällskap.
-Kaffe? -Då får jag talpipardi.
-Vad brukar ni äta till frukost? -Gåspastej med majonnäs.
-Och varm choklad. -Jag går och köper det.
Snygg skjorta. Synd att du inte har min storlek.
-Emmaus har bra kläder. -Var inte taskig nu.
Efter allt jag gjort för dig. Din fru frågade om tösen igår kväll.
-Tösen? -Nathalie, om jag kände henne.
-Jag sa nej. Bra, va? -Och?
-Hans majestät kunde tacka mig. -Här är medicinen.
-Han är frisk. -Läkaren sa nåt annat.
-Du är så snäll! -Man ska hjälpa sin nästa.
-Henne doppar du allt gärna löken i! -Jag vet inte vad ni pratar om.
-Trevlig semester, madame Yseult? -Jag har varit lite krasslig.
Det var inte det herr Grapefrukt sa.
Er man. Vi kallar honom det eftersom han köper grapefrukt så ofta.
Han sa inte att ni var sjuk. Var det influensa?
Ett litet problem med innerörat.
-Är ni bra nu? -Ja, då.
-Var har ni chokladdryckerna? -I er korg.
-Jag hjälper er. -Jag är så vimsig!
Det här kommer att göra gott. Har ni tagit er medicin?
Ja. Och så pinkade jag i röret.
Det rann över, så det får torkas upp. - Har du fixat stoppet i badkaret?
Era kläder är torra om 20 minuter.
-Du har inte en cigarett? -Ingen här röker.
-Jag kan köpa åt er. -Gitanes med filter. Köp en limpa.
Du behöver inte stå där. Jag ska inte flyga iväg.
Ni kunde fått stanna, men jag har fullt upp. Jag har vernissage om två veckor.
-Jag kan uppföra mig. -Det går inte.
-Du skulle inte ha räddat mig. -Jag visste inte att jag räddade en...
-Vet du vad som väntar mig där ute? -Jag skaffar en ny hund åt er.
-Så känner ni er inte så ensam. -Jag är inte ensam här.
Jag är aldrig hemma. Min fru har varit inlagd på psyket...
Det har jag med. En gång, av misstag.
Läkaren ville inte erkänna det, så nu går han runt på alla fyra, som en apa!
-Jag vet inte om ni talar sanning. -Varför skulle jag ljuga?
Stör mig inte när jag äter!
-Ni ger mig inget val. -Ta och avliva mig, vet jag!
-Inget svar. Det är inte klokt! -Han ger sig snart av.
Han verkar inte ha bråttom, och min fru daddar honom som ett småbarn.
Hallå? Stäng av radion! - Är det socialjouren?
Jeg har fått en hemlös på halsen.
Jag bjöd inte in honom, han flyttade bara in.
En husockupant, just det. Hursa?
Bara om han... l så fall kastar jag ut honom på gatan.
En timma på vänt, och så lägger de på! Det är deras jobb att hand om dräggen!
-Ring efter en sopbil. -Om de tar hand om honom, visst.
Jag skojade. Vad ska jag göra?
-Kasta ut honom. -Håll er till era rollrar!
Jag är strax tillbaka.
-M. Lespinglet, jag vill ha betalt. -Ni ska få en tavla av Hubert.
Jag har redan två. Jag vill inte ha målningar, utan kontanter!
Söt liten sak...
-Husbondens assistent. -Söt, men inte särskilt klipsk.
-Husbonden ser bra ut utan skägg. -Vi hade just träffats.
Vi träffades på konsthögskolan. Jag var student, han undervisade.
Han har målat tavlan här bakom.
-Är det ert barn? -Vi har inga barn. Dessvärre.
Era kläder är klara.
Fint.
Det är torrt. Ni kan klä på er där inne.
Är det herrn som inte kan få?
-Vad då? -Barn.
Ni kunde stänga dörren, monsieur Boudu!
God dag, monsieur Boudu.
-Jag tog på lite luktagott. Känner du? -Svårt att missa.
-Jag frågade inte dig. -Jag går och käkar.
Vi ses sen, monsieur Perez.
-Vilken idiot. -Han är en bra man.
Jag såg dig förut med bagargrabben.
Fin skoter. En sån vill jag ha.
-Ni är redan ute och cyklar. -Driv bara med mig.
Jag måste arbeta.
Jag har aldrig arbetat.
Man blir trött av att göra ingenting. Pröva, så får du se.
Madame Yseult är mycket trevligare än du.
Det är till stor del tack vare mig som ni är här.
-Betyder det att du tycker om mig lite? -Ni är tröttsam.
Får jag en puss. Bara en liten.
-Jag går och handlar. -Vad blir det till lunch?
-Följ med och hjälp mig välja. -Jag stannar hellre här.
Jag lär mig arbeta.
-Hon lutar. -Allt här i livet har sitt pris.
-Vad menar du? -Jag pratar inte illa om andra.
Jag undrar bara varför hon lutar.
Hon har i många år varit svag för alkohol.
-Du föredrar husets herre. -Vi är bara vänner.
-Är det allt? -Jag är skyldig honom mycket.
-Hur mycket? -Jag pratar om tacksamhet.
-Bara han inte utnyttjar det. -Han har aldrig gjort nåt otillbörligt.
Dessutom är jag emot fysiska förhållanden utanför äktenskapet.
Jag ska inte insistera.
God kväll. Smaklig måltid.
-Här har ni det bra. -Har du några slantar att avvara?
Jag är inte rik, men...
-Tack! -Ni är?
-Geronimo. Är du polis? -Inte alls.
Jag är konsthandlare med galleri i Aix-en-Provence. Christian Lespinglet.
Jag ska försöka titta in.
-Känner ni en viss Boudu? -Han bodde här i flera månader.
Han är lite förvirrad. Jag räddade honom från att drunkna.
Han bor hemma hos mig. Jag hade gärna behållit honom, men min fru är sjuk.
Hit får han inte komma! Inte efter det han gjorde mot mig!
Om du tar hit honom bränner jag ner ditt galleri! Jag har adressen!
Han snodde Ärtan.
-Ärtan? -Min fru.
Jag varnade henne för Boudu, men han kallade henne sitt helgon.
Ärtan trodde honom, och svinet våldtog henne i skogen. Tio gånger!
-Var är er fru? -I graven. Död. Mördad!
Knivhuggen 50 gånger av Boudu!
-Anmälde ni honom inte? -Klart jag gjorde.
Han spelade galen, så de la in honom på sjukhus.
-Vilket sjukhus? -Inte vet jag.
Han kom tillbaka för att hämta sin jycke. Jag sa att jag hade dränkt den!
-Har han nån familj? -Han hade bara mig och Ärtan.
Han kan ligga och dö i rännstenen!
-Stick nu. -Visst.
Ha det så bra.
Ni kan väl inte tro på allt den där lodaren sa.
-Han är nog inte helt frisk han heller. -Ingen rök utan eld.
-Ni jagar upp er. -Han gör mig nervös.
-Han har ögon som ett barn. -Och händer som en slaktare.
-Jag måste sticka. -Vart ska du?
-Bibelgruppen. -Med bagargrabben?
Han bor i närheten och skjutsar mig.
48 000 euro är ingen liten summa. Ni har en joker kvar.
Ni kan ringa upp en vän.
Jag har inga vänner.
Svaret är D. Mitt svar är D.
-M. Boudu gav mig blommor. -Fick du provresultatet?
Visst var det snällt?
D. Det är mitt slutgiltiga svar.
Släpper du in madame Stick? Sjuksköterskan.
Läkaren beställde fler prover.
D! Jag har vunnit 48 000 euro!
-Jag såg på det där! -Vad då för prover?
Blod. Allt ska kollas. Det tar några dar.
-Jag satte honom i gästrummet. -Jag sa till honom att du sover där!
Boudu ljuger, du ljuger. Ni har nåt gemensamt.
-Öppna då! -Jag fortsätter.
Minelli bekräftade mötet nästa helg.
Vi behöver komma bort lite.
-Du klarar inte att resa. -Jag mår mycket bättre.
-Vi kan inte lämna idioten ensam här! -Gåsen kan vakta honom.
-Det är inte Coralies jobb. -Hon sliter inte ut sig på galleriet.
-Hon är under upplärning. -Sen två år tillbaka?
Vad gjorde han idag?
Vi pratade. Han frågade en massa.
-Om ditt kreditkortnummer också? -Han är ingen tjuv.
Drick inte för mycket, hjärtat.
-Han gillar din lilla tavla. -Jag är klar!
Ge er till tåls!
-Du förstår inte hur allvarligt det är. -Det är bara tillfälligt.
Han kommer inte att försvinna om tre dar.
Socialen tar honom, men bara om han är ute på gatan.
Vi söver ner honom som igår. Vi sätter ut honom på gatan-
-och så ringer vi socialen.
Kommer huvudrätten nån gång?
-Hörde du vad jag sa? -Tänk om nån ser oss?
-Det är ingen ute två på natten. -Han väger ett ton.
Vi borde döda honom, stycka honom och lägga bitarna i soppåsar.
-Jag skojar inte. -Kommer den?
-Vill ni ha mat får ni gå upp! -Läkaren sa att jag måste vila.
-Öppna dörren. -Vi måste bli kvitt idioten!
Han är ingen idiot. Han är en utstött i en ond värld-
-som sitter fast likt ett tuggummi på dina småborgerliga skor.
-Han har hjärntvättat dig! -Han är svältfödd på kärlek.
-Jag med. -Seså.
-Här får ni ett lår. -Du är så snäll. Ett sant helgon.
Vackert.
Den dödsdömdes aria. Han säger att han ska dö i gryningen.
Men att livet är underbart.
-Hörde du? -Ni behöver inte slå mig!
-Sover du? -Jag dåsade bara till.
-Gå och lägg dig istället. -Ge mig inte order i mitt eget hem!
Jag försöker lyssna.
Jag går ut med soporna.
Coralie!
Det är jag - Christian.
-Du har en vacker kropp. -Sluta!
-Du luktar så gott. -Ni ska få kamomillte.
Jag tar hellre lite sprutt.
Bubbeldricka.
Yseult... Jag bär dig till sängen.
Det är inte sant!
-Vad tusan gör ni här? -Du är ett sant helgon.
-Det är Christian. Ni är i fel rum! -Var har du varit?
Vi skulle ta ett glas med dig!
Sängen var så skön.
-Ni kväver mig! -Ge mig en puss.
Jag vill bara kyssa dig!
-Gå inte för långt! -Jag går ingenstans. Jag trivs här.
Får jag en puss!
Nu räcker det!
Det duger inte. Det duger inte alls.
-Vad har jag nu gjort? -Det är fel ton.
-Hubert, du bad om Chagall-gult. -Nej, smutsgult.
Påven ser krasslig ut.
-Jag hänger inget på det där. -Du har inte målat en enda tavla!
-Jag behöver tid, stimulans. -Jag har betalat dig i förskott!
Jag gör allt för dig. Jag betalar kataloger, foton, ramar, bokföring...
-...försäkring, ditt gräs till och med! -Du drar in multum på mina dukar.
Jag levererar inget förrän väggarna är smutsgula.
Vad är smutsgult?
Tänk på van Gogh. Rent gult från tuben.
När det gäller smutsen, tänk på honom som skor sig på konstnärer.
Hubert! Du är ingen konstnär, du är en karikatyr av en konstnär!
Vem håller liv i ditt galleri? Utan mig vore du död!
-Vad gör vi? -Vi får se. Stick nu.
-Jag vill ha betalt för det jag gjort. -Skriv upp era timmar.
-Fin skoter. Vad kostar den? -999 euro.
Galleri Lespinglet. Ett ögonblick.
-Monsieur Mansour. -Hur mycket är det i francs?
Hur står det till? Utställningen artar sig.
Vad är toppfarten?
-Huberts nya dukar är imponerande. -Lögnare.
-Kan ni posta det här? -Okej, men jag vill ha en puss.
Ett ögonblick. - Gå iväg med posten.
-Jag vill ha en puss. -Ge honom en puss.
-Var ligger posten? -Hundra meter bort.
-Det är långt. -Ni har drygt tre timmar på er.
Det hade gått fortare med skoter.
-Jag ber om ursäkt, M. Mansour. -Han är rolig.
Ja, det blir fantastiskt.
-Skriv ut en check till Perez. -Han vill ha kontanter.
-Gå till en bankomat. -Det finns inget att ta ut.
-Sen när? -En vecka eller två.
-Kortet och checkarna har spärrats. -Varför sa du inget?
-Jag ville inte oroa dig. -Betala Perez av mina sparpengar.
Snart har vi Huberts utskällning, vi säljer alltid slut på hans tavlor.
-Vad är det? -Boudu som grejar.
-Vad gör ni? -Sätter i lås, för säkerhets skull.
-Vad är det där? -Mina grejer.
-Var kommer de ifrån? -Förvaringen på stationen.
Kan du hämta dammsugaren?
-Det är mig min fru talar till. -"Din fru." Du äger henne inte!
-Vart ska ni? -Dit ingen kan gå i mitt ställe.
Vilken röra!
Om en vecka tar han hit sina uteliggarkompisar på inflyttningsfest.
Boudu, stäng dörren!
-Vet du vad han är? -Gammal trapetsartist.
Han är mytoman, våldtäktsman och mördare!
Undrar just vem som är mytoman.
Du försöker jämt psyka mig. Inte undra på att jag mår dåligt!
Allt är mitt fel!
Glädjedödare!
Vi har lyssnat på samma låt i två timmar. Det är faktiskt midnatt!
-Ni är en parasit. -De behövs.
-Säg att en torsk vill rensa öronen. -När fick torsken öron?
-Det den andas med. -Gälar.
Tänk dig att du är en torsk och att det kliar i öronen.
Hur kliar du dig utan armar?
Du skulle bli glad om en parasit gick igenom dina öron.
För att inte tala om arslet.
Och du skrattar.
Du är så rigid.
-Bob, jag måste prata med dig. -Det är sent och jag är inte ensam.
-Öppna, annars slår jag in dörren! -Kom in, då.
-Du är psykiater! -Jag kan inte bara lägga in folk.
Han kommer från hispan! Han sa det.
-Man måste ha familjens samtycke. -Han har ingen familj.
-Varför tog du hem honom? -Han hotade mig.
-Varför gick du inte till polisen? -Han skulle hämnats, han är psykopat.
-Hur vet du det? -Hans vän sa att han mördade frun.
-Är han gift? -Det var vännens fru han dödade.
-Har du kollat upp det? -Nej, men han har ett kranium.
-Det har jag med. -Ett människokranium, inte en askkopp.
Innan det blev en askkopp, tillhörde kraniet mitt senaste offer.
-Ta det här. -Vad är det?
Lugnande extrakt från passionsblomman. Fullständigt harmlöst.
-Jag vill träffa honom imorgon. -Om jag tar hit honom anar han oråd.
Titta in imorgon kväll istället. Säg inte vem du är, då dödar han dig.
-Klarar du dig? -Inte så bra.
Jag vaknar mitt i natten. Jag ser en kista, och jag ligger i den.
Utanför står en likvagn dragen av tre torskar i gula oljeställ.
-Jag menade hur du tog dig hit. -Jag promenerade.
-Jag kör dig. -Vart?
Hem till dig, gamle vän.
Ingen provsmakning! - Vad får det vara?
-Så gör man inte! -Det smakar brännolja!
Jag köpte ägg och emmentaler. Nåt ni är sugen på?
Camembert.
Mogen, men inte krypande. Och den ska vara från Normandie.
Camembert är antingen "tillverkad i Normandie" eller "från Normandie".
-Vad är skillnaden? -Den ena är gjord på normandisk mjölk.
Den som är "tillverkad i Normandie" är gjord på utländsk mjölk.
Normandisk mjölk är annorlunda än polsk eller ungersk!
Normandisk mjölk innehåller maskros, målla, äpple och jod!
-Jag vet det. -Säg det till kunden också, pysen.
-Passa dig! -Betala.
Ni är lustig, Boudu.
-En idiot? -Inte alls.
Annorlunda, mystisk. Jag undrar vad som rör sig i ert huvud.
Ser du den blå himlen?
Just nu är det så i mitt huvud.
Det var fint sagt.
-Vem ä r det? -Boudu.
-Här får du tillbaka dina ägg. -Det hade inte behövts.
De är nykokta. Med bröd och smör är det jättegott.
Vad fint du har det här.
Jag måste göra mig i ordning. Jag ska hjälpa till med bibelstudierna.
-Bibelstudier? Sånt trams! -Jag är djupt troende.
Troende kan också ha roligt. En vacker blomma som du...
-Jag är en högst ordinär blomma. -Det är tusenskönan också.
Men när man tittar på den på nära håll, mycket nära håll...
-Jag är redan sen. -Jag ska gå.
-Ät ditt kött! -Det är för blodigt för mig.
-Det var jag som stekte det. -Alla har inte samma smak som ni!
Sluta tjafsa och skär upp mer bröd.
Jag tar om eftersom det blir ett jobbigt månadsslut.
-Varför säger ni så? -Den där målaren - Colbert.
-Hubert? -Han har inte målat en enda tavla.
Eftersom det är hans tavlor som betalar vårt käk, får vi dra åt svångremmen.
Skotern kan jag glömma.
Boudu säger att Hubert inte har målat en enda tavla.
-Jag tar hand om Hubert. -Det låter ni bli!
Det måste vara Bob. Jag bjöd in honom på kaffe.
-Vem är Bob? -Hennes bäste vän.
-Du ser strålande ut. -Jag mår mycket bättre.
Boudu, en bekant på genomresa. Vill du ha en bit mat?
-Det finns stek kvar. -Jag är vegetarian.
-Jag tar gärna koffeinfritt. -Vill ni ha kaffe?
Jag har inte ätit klart.
-Förtjusande. -Ska jag hellre fisa?
-Hur går affärerna? -Sådär.
-Är ni i samma bransch? -Bob förordar ett sunt liv.
-Lite stek skadar inte. -Jag är försiktig med kött.
-Har ni hört talas om galna ko-sjukan? -Jag har hört min tomma mage knorra.
35 års elände.
Det måste ha satt sina spår. På det psykologiska planet.
-Frågar jag dig hur du pinkar? -Jag är bara intresserad, polarn.
Kalla mig inte polarn! Vi har inte rotat i soptunnor tillsammans.
-Gillar inte kött... -Vi fattar.
-Ni skvallrade för min fru om Hubert! -Du borde uppmärksamma henne.
Det börjar klia ordentligt innanför trosorna på henne.
-Vilken finess. -Jag har inte gått på universitet.
-Passa dig, gräsätare. -Christian, kan du hjälpa till?
Hjälper du mig med kopparna? Vad gör Bob här?
Boudu behöver några dar på vilohem, bara tills...
-Tills han är i mental balans igen. -Undrar vem som är mest obalanserad.
Utan kött hade jag varit död! Kött har räddat livet på mig! Blod!
-Man spärrar inte in folk för sånt. -Du blev inlagd för mindre.
-Du dog inte av det. -Det hade passat dig.
-Nu börjar du igen. -Jag vet vad du är kapabel till.
Om jag varit kapabel till nåt hade jag inte varit misslyckad konsthandlare.
-Vi har levt som gråsuggor i 20 år! -De reproducerar sig åtminstone.
Kallar du mig idiot? Visa lite respekt!
-Ta det lugnt, polarn. -Kalla mig inte det!
Sluta! Han är min psykiater.
Om ni inte ger er av inom 24 timmar, ska jag få er tvångsinlagd!
Jaga inte upp dig.
-Ni ska få vara i fred. -Ni kan stanna till imorgon bitti.
Vi är inga vildar.
Det blir bäst så.
Låt mig vara.
-Bravo. -Ett allvarligt fall.
-Du ser strålande ut. -Jag är orolig. Jag tar nåt lugnande.
-Var är dina mediciner? -Jag har slängt allt.
Säkert att du mår bra? Skönt för dig.
-Jag mår inte ett dugg bra. -Ring din vän Bob, stjärnpsykiatern.
Ni konspirerade för att förgifta mig. Och så är det Boudu som är monstret!
-Yseult! -God natt.
Tänd, jag får ingen luft. Vi måste prata.
-Vart ska du? -Sova i soffan. Jag vill inte prata.
Du kan väl äta lunch med Hubert och mig imorgon.
Dig lyssnar han på. Han måste börja måla, annars kan vi hälsa hem.
Yseult, jag behöver dig.
-Vi kastar inte ut er, Boudu. -Inte du, men han.
Var är min kniv? Vad skulle du med den till?
-Jag bär ner era saker. -Ni kan behålla dem.
Vart ska ni ta vägen?
Jag har en kusin i Cherbourg som säljer paraplyer. En trevlig flicka.
-Låt mig betala biljetten. -Jag vill inte ruinera dig.
Jag gör det så gärna. Hoppas vi träffas igen.
-Det brådskar inte. -Jag hämtar bilen.
Jag är ledsen att ni ger er av.
-Kom! Annars missar ni tåget. -Det går först om två timmar.
-Vi har ett viktigt lunchmöte. -Jag som ville piffa upp mig lite.
Om jag ser ut som en lodare, kastar min kusin ut mig.
Säg bara till om ni vill ha mig tillbaka.
-Jag tar hand om Boudu. -Han behöver inga kläder!
Vill du bli kvitt honom eller inte? Vi ses hos Hubert.
-Vi är panka! -Jag har varit på banken.
-Jag måste betala Perez. -Jag handlar på Emmaus.
Snygga skor, men jag kommer att få blåsor.
-Tack ändå. -Jag trodde ni skulle bli glad.
Det hade inte behövts.
När man är psykiskt svag-
-är det viktigt att se bra ut. Både för ens egen skull och för dem som ser en.
-Ingen tittar på Boudu. -Det kommer de att göra nu.
I de där kläderna ser ni ut som en läkare eller en advokat.
-Håret är kasst. -Ni missar tåget!
Jag tar nästa.
-Jag vill se snygg ut för dig. -Ni är snygg som ni är.
-Som en gud. -Vill du ha mig?
-Ja eller nej? -Ja.
-Får jag en kyss? -På perrongen.
Tänk om jag dör om två minuter?
Kom, jag bjuder på ett glas.
-Ni har inga pengar! -Coralie gav mig en slant.
God dag, madame Lesplinglet.
Om du inte vill att man ser oss ihop kan vi ta in på hotell.
Du skulle inte eldat upp mig.
Jag ska luncha med min man, och ni ska med ett tåg.
-Här har ni till biljetten. -Du har levt med pajasen i 20 år.
-Vi har en viktig lunch med Hubert. -Är inte jag viktig?
Du förstod mig genast. "Att leva ensam är bättre än ett dåligt förhållande."
Det minns jag inte.
-Vi kan inte skiljas så här. -Det blir bäst så.
Jag har inte ens nåt foto av dig. Ett foto av oss, med mig i finkostym.
Vad säger du, Yseult?
Nej, men... Snälla Boudu!
-Er kusin väntar! -Jag har ingen kusin.
-Vad menar ni? -Du är den enda familj jag har!
-Coralie? Har min fru hört av sig? -Nej.
-Har du varit ute? -Nej.
-Perez är här och vill ha betalt. -Perez kan fara åt helvete!
Det ska jag hälsa honom.
-Nå? -Ni får betalt imorgon.
-Skönt att höra. -Sätt igång och jobba!
-Beställ en flaska till,mi amor. -Vi har redan gjort slut på två.
Jag behöver inte läras upp!
En till! Man leker bara en gång!
Ge mig eld, darling.
Jag har längtat så till Italien!
Viva Italia!
-Vi har ingen biljett! -Vi går av här. Notan!
Vi går av här.
Din stora hand...
Vad mjuk den är!
-Så mjuk. -Dina knän är mjuka också.
Blir du inte sugen?
Synd!
Skit också!
Det ringer!
Strunt i det.
Det är jag. Vad gör du?
-Vi knullar! -Vi gängar, vi dunkar!
Vi kommer!
Jag är strax hemma. Hoppas sopan är väck.
Inte än!
Är det du? Jag blev så orolig. Jag kanske blir lite sen.
Vi kan väl ses på Cézanne och äta middag.
Allt är bra. Inga problem.
Puss, hjärtat.
-Han brast i grått. -Gråt.
-Vad sa jag? -Grått.
Bra att du stod emot. Han borde blivit skådespelare.
Du vet inte allt. Jag...
Vad?
Det var inget infall. Det var mer ett uttryck för medkänsla.
Kom till saken.
Jag gav honom en liten... Du förstår säkert.
-En liten vad då? -Det är inte alls som du tror.
-Av honom väntar jag mig det värsta. -Jag gav honom en veckas anstånd.
-Du skojar! Var är han? -Hemma. Coralie ser efter honom.
-Jag borde aldrig lämnat er ensamma. -Vegetariskt ā la Sainte Victoire.
Och lax med tillbehör.
Du har fått fel intryck av Boudu. I Lanvin-kostym är han riktigt stilig.
-Lanvin? -Jag köpte honom en kostym. Billigt.
Köp honom en skoter också. Har vi tur blir han påkörd av en lastbil.
-Du räddade honom från självmord. -Mot hans vilja. Han ville dö.
Han valde själv att göra slut på sig.
Vi har gett honom livslusten tillbaka!
Du skulle sett glädjen i hans ögon när jag sa att han fick stanna. Ögon som...
-En alkoholist. -Det var jag också.
Tänk om det ger mitt liv mening att återanpassa honom till samhället?
Han kan inte ens läsa!
Jag kan lära honom! Jag har inga barn, ingen hund!
Jag kan i alla fall inbilla mig att jag gör lite nytta.
-Jag som ville ta dig med till Italien. -Du kan åka ensam.
-Vad för er hit, monsieur Perez? -Jag tänkte hämta min lilla present.
Det är många som vill ha sina presenter. Kom in.
-Får jag störa ett ögonblick? -Du kan lägga posten där nere.
Perez vill ha sina pengar.
-De ligger i min handväska. -Var?
I handväskan på bordet. Är du döv?
Frukost!
Vad snällt! Jag skulle just gå upp.
Jag ber om ursäkt för besväret att passa Boudu igår kväll.
-Det var inget besvär. -Du slipper honom hädanefter.
-Min fru tar hand om honom. -Jag förstod nästan det.
Kusten är klar för oss. Boudu är en riktig välsignelse.
Italien, här kommer vi! Jag kommer strax.
Jag har återuppstått! Kom!
Jag har hållit på sen i morse.
Du kan vila ikväll när vi är på operan.
Vart tog ni vägen? Perez tjatade på mig hela dan!
Lugn. Här är en present till dig.
-Ni är tokig! -Jag är tokig i dig.
-Hur betalade ni det här? -Din biljett till Italien.
Inga fler men, Coralie. Jag vill leva.
Vara mig själv. Sluta låtsas.
-Det finns nåt som heter moral. -Vilken moral?
Christian?
Ikväll, på ditt rum.
Fem träffar och ni vinner ett kramdjur till fröken. Ta det vackert.
Ett kramdjur!
-Är ni inte klok? Försvinn! -I krig skjuter man inte på skoj!
-Ser du vad han gjorde? -Han är galen!
-Ni är lite galen. -Den som säljer vapen dödas med vapen!
Christian kommer att behandla dig som sin stackars fru.
-Hon äger både galleriet och bostaden. -Så vänta dig inget av honom.
Det är han som tjatar om Abélard och HéloĪse.
Bara han inte slutar som Abélard. De skar ballarna av honom.
-Läs hans brev. -Ni kan inte läsa.
Men jag kan lyssna! Böcker är inte allt.
-Den är min! -Är ni inte klok?
-Stjäla från ett barn! -Köp en till mig, då!
Kom, jag köper en ny.
-Varför gjorde ni så? -Jag var sugen.
Jag kunde ha köpt en åt er.
Jag snattar hellre. Om du erbjöd mig din kropp nu, skulle jag säga nej.
Men att stjäla en kyss så här, det är häftigt.
-Räcker inte frun åt er? -Hon är tokig.
Jag hörde er häromdan. Det verkade inte störa er.
-Hon var full som en alika. -En kall dusch hade lugnat ner henne.
Jag gjorde det av ren barmhärtighet. Hon är olycklig med mespitten.
-Var inte vulgär. -Hur kan du tända på honom?
-Det är inget mellan oss. -Den där kvällen vid kanalen, då?
Han ville bara ha lite ömhet. Han är en olycklig och känslig själ.
Är inte jag olycklig?
Gud förde oss inte samman av en slump.
Jag är en torr gammal buske, och du är morgondaggen.
Jag behöver dig.
Livet är så kort...Coralie.
-Det snurrar! -Stöd dig på mig.
Jag mådde mycket bättre, men så blev jag plötsligt sjösjuk.
Det går snart över.
Det snurrar!
-Snurrar det fortfarande? -Inte när jag ligger ner.
Du kastade dina mediciner! Vila nu, så känns det bättre imorgon.
-Du kan fortfarande se sista akten. -Jag stannar här hos dig.
"Sitt inte uppe och vänta. Jag är ute med Coralie."
-Du är galen! -Det här är livet!
-Jag skäms! Å, Gud! -Vi säger det till honom.
Jag tar dig med till Gud i himmelen!
-Säg inte så! -Han har sett allt.
Mera!
Fortare!
-God kväll, M. Christian! -God kväll, Cyril.
Allt väl?
Vänta!
-Jag hörde hans röst. -Hör du röster nu?
-Hur gick matchen? -Vilken fest! Vi slog dem!
-5-1! God natt. -God natt.
Vad gör ni hos Coralie? Hon är bara barnet!
Det hindrade inte dig vid kanalen. Räcker det inte med tokan?
-Snacka inte skit om min fru! -Du skickade en tokdoktor på mig!
Den enda som känner er säger att ni är ett odjur.
-Vem? -Geronimo. Ni dödade hans fru.
Hon blev påkörd av några ungdomar i en bil!
Min fru är utom sig av oro. Kom åtminstone ner till lägenheten.
Resten kan vi diskutera imorgon.
Jag kommer.
-Var var du? -Mår du bättre?
Boudu var inte här... Jag tänkte att han var hos Coralie.
-Är han det? -Nej.
Han är väl ute och super sig full.
Pengarna till Perez är försvunna.
Var har du varit?
Du kunde åtminstone svara!
Duar du honom?
Bravo! Varför släppte du in honom?
-Han hade inga nycklar. -Du hade inte behövt ligga med honom.
Jag låg inte med honom.
Spelade ni Alfapet?
-Det var en kärleksakt. -Han kunde ha varit din far!
-Det kunde ni också. -Jämför mig inte med den där sopan!
Det finns inget jämförbart.
Vänta bara tills du blir sjuk. Han har säkert syfilis, eller nåt ännu värre.
Det skulle förvåna mig.
-Varför har du det här? -Boudu bad mig läsa det för honom.
-Yseult! -När åker du till Italien?
Jag ska inte åka.
Vad är det här?
-Ser du inte? -Test för aids och könssjukdomar.
Vem beställde dem? Boudu skulle inte ta såna test.
Det visar att han börjar ta ansvar och kanske funderar på att bilda familj.
-Med vem? -Jag är ingen tankeläsare.
-Boudu, vi måste prata. -Ställ dig i kö, jag är upptagen!
De bogserar bort er bil.
Det är inte sant! Vänta!
Stanna här, hjärtat. - Vänta!
Låt bli! Det är vår bil!
-Hämta den på uppställningsplatsen! -Sätt genast ner den!
-Kan jag få fordonshandlingarna? -Lugn! Han gör bara sitt jobb.
Kallar du det jobb?
-Hur mycket är jag skyldig? -150 euro.
Lugna er!
Om jag hade varit 15 år, hade jag gjort mos av snubben.
-Låt dem inte köra med dig. -Jag vill undvika bråk.
-Jag genomgår skattekontroll. -Skyll dig själv om du betalar skatt.
-Om alla tänkte som ni... -Skulle det inte finnas krig.
Vem köper vapen? Staten, med skattepenger.
-Ingen skatt, inga vapen, inga krig. -Ni borde blivit politiker.
När du berättat klart din livshistoria kan du ge oss påfyllning.
Hursomhelst blir du av med mig nu. Jag sticker om en timma.
-Jag ska bo hos Coralie. -Kommer inte på fråga!
Vi älskar varann djupt. Vi ska gifta oss.
-Ni har inget jobb, ingenting! -Jag har det som behövs mellan benen.
Det kommer inte att hålla. Jag kan förstå att ni revolterar.
-Jag tänkte också så när jag var 18. -Du har förändrats.
-Jag har blivit äldre. -Det är det som är det trista.
-Inte alltid. Vin, till exempel... -Som om du drack nåt.
-Det var en metafor. -Släpp metaforerna och betala notan.
Vad gör du?
Gäster och fisk luktar illa efter ett tag.
-Jag är inte på humör. -Jag ville bara säga hej.
Du behöver inte dregla över mig.
Så lät det inte häromdan.
-Jag tillhör inte dig eller nån annan. -Det vet jag mycket väl.
Ruva mig inte som ett ägg. Jag tål inte höns.
-Jag är ingen höna. -Det var en metamorfos.
Jag ska flytta.
-Vem är den olyckliga? -Coralie.
-Dröm vidare! -Jag har gett henne en förlovningsring.
Vi har knullat hela natten, det är därför jag är slutkörd.
Svin!
-Allt hos grisen är gott. -Boudu!
Vad står på?
TILL SALU
Det här är affärslokalen. Bakom finns lager och handfat.
-Inte så pjåkigt. -Var ska jag ha utställningsrummet?
Lägenheten är en trappa upp med en etta ovanför.
Kan vi gå upp?
-Underbar trappa! -Här är vardagsrum, matsal och kök.
-Och två små sovrum. -Titta! Terrassen är underbar!
-Tjata inte om att allt är underbart. -Det är det bästa vi sett hittills.
-Du kan ha ateljén i ett av sovrummen. -Det blir för trångt.
-Giacomettis ateljé var pytteliten. -Han skapade inte klädkollektioner.
Han skapade mästerverk. Gästrummet.
Sovrummet...
Ett ögonblick.
-Vad står på? -Allt är bra.
Bättre sent än aldrig.
Gratulerar! Detta är mycket positivt!
Det kan inte vara möjligt!
Det var din fru som tände på.
Hon är rena vulkanen.
Hon stötte på mig, och så blev det som det blev.
Jag ville inte göra henne ledsen, så hon fick sig ett rejält nyp.
Jag räddar ditt liv, ger dig husrum, du stjäl Coralie och gör min fru gravid.
Nån måste göra det.
-Vad ville han? -Jag minns inte.
-Han verkade irriterad. -Det är han jämt.
-Vad är det? -Inget.
-Jag bad dig låta bli att röka här. -Jag står ju i fönstret.
Sluta röka istället.
Nån kan få den på sig!
-Jag ska göra kåldolmar åt dig. -Det var goda nyheter!
-Du ser att jag tänker på dig. -Jag vet.
Vad gör ni?
Strålande!
Jag gav honom sprit, och han spydde. Han stinker!
-Och det gör inte du? -Visa dig inte här igen!
Hur lägger man i tvåan? Tack.
Sätt på värmen.
-Vad fick dig att hoppa? -Jag halkade.
-Skitsnack. Du ska faktiskt bli far. -Det är du som är fadern.
-Jag donerade bara min säd. -Genom att knulla min fru!
-Det var enda sättet. -Jag blir aldrig barnets far.
-Du ville ju ha barn. -Inte så här.
Du är chockad, men du måste ta ditt ansvar.
Jag ska ge mig av. Långt bort.
-Ska du verkligen sälja galleriet? -Hela rasket.
-Än Coralie, då? -Uppsagd. Ni ska ut imorgon.
-Vart ska jag ta vägen? -Det skiter jag i.
-Dumt sätt att bli av med mig. -Jag är ju en idiot.
Om alla idioter hade varit som du, hade vi haft en bättre värld.
Det är stake i dig, och det är sällsynt. Du tillhör en utdöende art.
Jag förlåter dig aldrig.
Var bor den där Hubert?
Där uppe, där det lyser.
Jag är strax tillbaka.
-Vad är det här? -Är det du som jävlas med Christian?
Jag är hans vän. Sätt igång och måla, och det snabbt!
-Ni kan inte tvinga mig. -Vi får väl se.
-Ta för dig bara! -Visst. Vill du ha?
Försvinn!
Om du ska ringa polisen får du snabba dig medan du har fingrar kvar.
-Du skrämmer mig. -Jag ska döda dig.
-Är ni galen? -Just precis. Sätt igång och jobba!
-Vi kunde ha adopterat ett barn. -Du sa alltid nej.
Hellre ett vietnamesiskt barn än Boudus unge.
-Det är inte för sent. -Jag vill behålla det!
-Tänk om det är vanskapt? -Då säger jag att det är ditt!
Jättekul.
Det var det bästa som kunde hända oss.
-Vad ska folk tro om mig? -Ingen behöver få veta det.
-Om barnet ser ut som Boudu... -Det kan bli likt mig.
Ja, men... Mentalt sett är du inte...
Jag är frisk. Jag går rakt, jag ser klart. Jag har ingen yrsel.
Jag skulle kunna gå på lina.
Snälla du...
Snälla du!
Ett utmärkt val.
Monsieur Mansour, har ni sett?
-När är den ifrån? -2002. - Vilken triumf!
En helt ny stil, full av kraft och substans!
Just det!
Du är balens drottning.
Du ska få Elizabeth Franks bok. Den är fantastisk och måste läsas.
-Vad handlar den om? -Förfriskningar?
-Stadierna i barnets utveckling. -Mitt är inte större än ett körsbär.
Den speglar en djup rädsla som tränger fram.
-Den kommer ändå från inälvorna. -Det känns! Magnifikt!
-Det föreställer mig. -Boudu!
Kamrat, vi har ett fint yrke! - Inte sant, stumpan?
Kom och hälsa på mina föräldrar.
God dag, madame. Monsieur...
-Ni är? -Er blivande svärson.
Vad jobbar han med?
Pensionerad hemlös. 30 år på dekis, 30 års tiggeri.
Jag har sett två-tre miljoner människor gå likgiltigt förbi mig.
Jag har blivit pissad på av hyggligt folk som ni.
Jag ville dö, men Christian och Yseult räddade livet på mig.
Coralie gav mig ömhet.
Jag kan varken läsa eller skriva, men jag kan genomskåda vem som helst.
Och ni, min herre, är en fin människa.
Jag hade gärna haft er som svärfar, men jag är bara på genomresa.
Hej då, min stumpa.
Vart ska du?
Jag önskar att jag kunde ge dig det du vill ha, men jag kan inte.
Jag vill inte göra dig olycklig.
Vi behöver inte gifta oss. Jag vill bara vara med dig.
Lämna mig inte!
Jag är bara en vind, hjärtat. En stormvind kanske, men det är allt.
Det är inte allt.
Man kan inte fånga vinden, hjärtat.
-Vad gör Boudu? -Han går.
-Han är allt bra fräck. -Han behöver sin frihet.
-Vi kunde blivit lyckliga. Idiotiskt. -Idioti kan gränsa till det storslagna.
Jag trodde...
Jag trodde att jag hade tämt honom.
-Han var inte precis "Lille prinsen". -Ni förstår inte.
-Jag älskade honom. -Jag med, på mitt sätt.
Låter det så nu?
Ofta börjar vi uppskatta folk först när de lämnat oss.
Boudu klarar sig. När det blir kämpigt, kommer han att ge oss goda råd.
Vad skulle han säga nu?
Låt oss dricka innan festen tar slut. Livet är så kort.
-Han sa ofta så. -Där ser du, han är kvar hos oss.
-Har han gått? -Ja.
Tusan! Det är inte sant!
Clinton!
Du är inte död! Kom här, Clinton! Hoppa!
-Är han din? -Javisst, din tjuv!
Jag hittade honom.
Tjuv! - Kom, gubben. Jag har så mycket att berätta.
Den är dålig. Usel.
Man får lust att skära örat av sig.
Jag vill ha dig.
Det var nåt nytt.
Du kommer att få färg över hela dig.